Rastgårdshyfs
Vill nog egentligen skriva av mig mer än något annat, men blev rätt förbannad idag när vi var på hundrastgården.
Min hund älskar verkligen att leka med andra hundar, vilket jag tycker är jätteroligt. Han är bra på att läsa av andra hundars språk och är oftast respektfull i sitt möte med andra (han har börjat bli lite könsmogen så ibland luktar han för mycket på damerna men då drar jag bort honom). På hunddagis säger dem att han är jättefin och funkar med alla hundar. Han har aldrig visat någon aggressivitet mot andra hundar utan jag uppfattar honom snarare som lite undergiven.
Men så idag då på hundrastgården så leker han med två honor vi träffat ute en gång på promenad. Sedan kommer en kvinna förbi med sin hund (hane) och frågar om hon kan komma in. Hon säger att hennes hund "reser lite ragg ibland men gör aldrig något". Hur som haver så kommer hon in med sin hund som så fort han börjar lukta på min gör utfall. Morrar och går till "attack". Min hund drar svansen mellan bena och försöker komma därifrån och den andra följer efter skällande, morrande och "på". Min hund lägger sig på marken på rygg. Allting går väldigt snabbt och när min hund ligger på rygg så går jag emot dem och skriker åt den andra hunden, varav min reser sig och går till mig. Den andra hunden slutar då men ägaren gjorde typ ingenting?? Hur kan man tycka det är okej att ens hund går till attack mot en annan och kalla det "resa lite ragg"? Hon sa efter att "han är lite dominant men har aldrig gjort något"…. I mina ögon är det att "göra något" när den jagar ner min hund på marken. Jag tror inte min vovve blev biten men det var svårt att se exakt vad den andra gjorde, han var väldigt nära och på min. Har känt igenom min hund iaf och han verkar inte vara skadad. Vi gick därifrån snabbt efter, men den andra hunden gick fortfarande nära min när jag skulle sätta på kopplet. Jag kan inte fatta att hon inte sa till sin hund, höll undan den eller gjorde något alls?
Blev bara så förbannad över hela hennes sätt. Jag ska erkänna att jag är livrädd för att min hund ska hamna i bråk eller att en annan hund ska skada min. Jag tycker hundbråk är obehagligt och har tyvärr både sett och hört en del från hundrastgården vilket gör att jag nu aldrig går in där om jag ser en "kamphunds"-ras där inne. Men det kan väl ändå inte anses okej hundbeteende om den andra är så pass dominant att den måste gå till attack mot andra hanar? Vad hade hänt om min hund hade svarat och försökt försvara sig? Hade hennes hund "bara rest lite ragg" då med? Jag personligen tycker inte man ska ha hundar i en hundrastgård som man inte vet fungerar med andra hundar. Och använder man den för att låta sin hund som inte kan vara med andra hundar "springa av sig" så får man stå vid grinden och ha koll så ingen annan kommer in (nu frågar alltid jag och de flesta andra om det är okej att komma in först vilket jag tycker är bra). Min uppfattning är att endast hundar som man vet funkar med (de flesta) andra hundar ska vara där inne. De som har hundar som inte fungerar med andra får hitta andra sätt att aktivera dem på eller endast gå in där när det finns någon de vet att hunden funkar med.
Sorry for rant!!
Man socialiserar inte hundar i hundrastgårdar. Iaf inte med tillfälliga bekantskap, det är som att be om slagsmål. Hundar behöver inte träffa nya individer varje stup i kvarten. Låt honom leka med hundar som du känner och vet hur de fungerar ihop med din. I en rastgård har du alltid rätt att tacka nej till att någon kommer in. Det är vanligtvis 10-15min som gäller, sen får du lämna platsen åt de andra. Av min erfarenhet så är det oftast oengagerade och icke-hundkunninga som använder sig av rastgårdar. De har noll koll på hundspråk, låter djuren ”lösa det själva” och hoppas på det bästa. Förvänta dig inte vettigt agerande av dessa :/
P.S. ALLA har rätt använda rastgårdar, oavsett om hunden funkar med andra eller ej, vi betalar alla samma skatter som finansierar rasthagarna. Det gäller att fråga och vänta på sin tur om den som är inne inte vill ha sällskap. Efter 10 min har en hund sprungit av sig och då kan man lämna gården åt andra.
Det är tyvärr en del tråkiga människor som kommer till hundrastgårdar. När vi introducerade vår valp till vår familjekompisar hund så lät vi dom träffas i en hundrastgård eftersom deras tik inte kan vara lös. Det gick jätte bra. Men sen så kommer det en tant och en gubbe med deras franska bulldog, vår valp var då ca 12-13 veckor och tiken var en av dom första hundarna han träffat. Vi såg att gubben och tanten var påväg till grinden så då bad vi dom snällt att vänta och förklarade att det var första gången dom träffades och att vår valp var väldigt ung. Då sa dom ”men han är jätte snäll, han vill bara leka” och vi förklarade att dom fick vänta en stund. Vi ville inte att den hunden skulle komma in och avbryta, vi kände inte den och det är en helt annan ras och storlek som leker på ett helt annat sätt än vad våra hundar var och gjorde. Dom muttrade något och fortsatte gå, och såklart så gick dom till grinden på andra sidan och släppte in sin fralla, vi kopplade direkt hundarna och gick. Vi hann bara vara där o några få minuter. Tycker det är så tråkigt att andra inte kan lyssna och förstå när man snällt ber dom att vänta. Jag kan säga att jag inte kommer gå tillbaka till hundrastgården igen, det var min första och sista gång där. Hundägare vill alltid tro det bästa om sina hundar, och det kan leda till väldigt tråkiga situationer. Det hade kunnat bli en hel krock mellan våra hundar och den frallan. Precis som det blev för er. Trist.
#1 Jag har egentligen inget emot att min hund träffar nya hundar, tycker det är roligt när han får en ny kamrat att leka med och han har ju gått bra ihop med alla andra vovvar (då är det hundar där ägarna säger att det inte finns något problem). Sen observerar vi alltid noga i början såklart, man vet ju trots allt aldrig. De flesta hundarna i rastgården är vi dock bekanta med sedan tidigare så vi vet att de fungerar ihop =) Det är så mycket lycka och lek i hundrastgården överlagså jag ser inget fel med att låta hundar socialiseras där, speciellt när det inte finns andra bra platser att låta de vistas lösa på som i mitt fall. Men klart man måste vara extra uppmärksam när de är nya bekantskaper, som inlägget visar om inte annat. Borde egentligen sagt att det inte var ok att hon kom in eftersom hon sa att sin hund "reser lite ragg ibland", men jag hann typ inte tänka och plötsligt var hon på väg in.
Jag har faktiskt alltid varit av åsikten att hundar med aggressivitet etc inte bör vara i rastgården, men nu när du förklarar så förstår jag ditt resonemang och håller med. Visste inte att det var en oskriven regel med 10-15 minuter för dem att "springa av sig på". Så tack för info och perspektiv! :)
Jag tycker de flesta som är på vår rastgård är vettiga och har koll på sina hundar, oftast är det god stämning bland alla, men sen finns det ju dem som inte har koll och tycker det är en god idé att låta deras dominanta hundar släppas lösa där inne med andra. Så ja, efter idag lär jag bli mer restriktiv. Kommer det någon ny hund ska jag fråga om den verkligen går ihop med andra hundar, speciellt andra hanar ://
#3 Men va? Vad fult att gå till grinden på andra sidan och släppa in hunden där när ni snällt förklarat att er valp skulle hälsa första gången på den andra hunden… Kan verkligen se de gamla surpupporna framför mig. Jag har aldrig gått in om någon sagt nej, men också varit med om folk som bara stampat in med sina hundar utan att varken berätta att de är där eller fråga om de kan stiga på. Nu är ju andra hundar inget problem för min hund, men man vet ju aldrig och jag skulle aldrig vilja ta den risken om det var min hund. Dessutom vet man ju inte då vem som kommer och vilken deras hund är; min hund kanske springer fram till grinden när den andra är kopplad vilket gör att den känner sig trängd eller så kanske min smiter ut. Känns som allmänt hyfs att först göra sin närvaro känd genom att säga "hej" och sedan fråga om man kan stiga på. De flesta gör som sagt det och överlag tycker jag hundrastgården är bra och respektfull, men det gör mig negativt inställd när folk som vet att de har dominanta eller labila hundar verkar tycka det är värt att "chansa" med andra hundar.
Min lilla älskling, Cain <3 Avlivad 2016 p.g.a. sjukdom, universums galnaste problemhund som jag saknar varje dag.
Tyvärr är det ju så att somliga inte borde ha hund. Vet inte hur många lösa hundar (ej rastgård visserligen) som kom fram till min förra hund.
Han var extremt osäker och hatade då andra hundar inte respekterade hans "personliga sfär". Dessa framspringande hundar (som ibland även visade aggression) gjorde att jag sedan fick kämpa (några år, han hade inlärningssvårigheter så tog tid), med att min hund gjorde utfall så fort han såg en annan hund (av rädsla). Jag fick honom tillslut att sluta göra utfall och visade för honom att jag skyddade honom mot andra hundar.
Vid ett tillfälle (som jag kommer ihåg speciellt) visade han tydligt att han inte ville ha med den andra hunden att göra (han gick i en stor båge för att inte komma nära den mötande hunden) men den hundägaren släppte ändå fram sin hund (nära på hela vägen fram till honom) INNAN hen frågade om de kunde hälsa…suck…jag sa nej (och har för mig att det var en del muttrande från den andra hundägaren).
Vid ett annat tillfälle kom två små lösa chihuahuor springande med sina ägare långt bakom, de ropade "de är snälla"…vilket inte betydde ett smack i sammanhanget. Min hund (visserligen liten, men i detta fall mycket större än de som kom rusande, han vägde ca 5,5-5,6 kg) var ju inte "snäll" (han gillade som sagt inte att andra hundar trängde sig på) = jag fick mota bort två små hundar samtidigt som jag höll min hund bakom mig (för att skydda alla inblandade, han kunde blir rejält aggressiv då han ej respekterades).
Har även fått hålla undan TRE lösa labradorer från min lilla rädda kille…den ägaren kom sakta gående och verkade inte bry sig nämnvärt att jag tvingades mota bort hens hundar från min lilla stackare som stod bakom mig. Ägaren sa inte ett ord då hen väl kom fram…helt ofattbart! Dessa var dessutom svarta labradorer = min hund hade tidigt i livet blivit rejält skrämd av just en svart labrador (visserligen var den en jättesnäll grannhund… men han blev rädd och sen var svarta större hundar hans största "trigger" för utfall under lång tid).
Folk borde lära sig att tänka efter före…bara för att din hund kanske är "snäll" så betyder det inte att den hund som du låter den rusa fram till…kommer ta emot den med "öppna armar". Fattar inte hur de tänker, de riskerar ju att deras hund/hundar blir skadade (sen finns ju även risk för smittsamma sjukdomar osv.).
Mvh/Chinesecrestedlover
Vi har precis fått ortens första hundrastgård och vi har varit där några gånger med vår 10 månaders chinese crested tik. Hon är mycket försiktig och blyg vid nya hundmöten och när det har varit någon hund som varit för "på" mot henne så har vi helt enkelt tagit tag i den andra hundens sele och flyttat undan den från vår tik. Ägaren till den "påiga" hunden brukar inte agera själv så vi känner att då gör vi det själva, helt enkelt. Men vår upplevelse av rastgården är iallafall positiv, då det brukar vara god stämning där och ett bra tillfälle för vår tik att öka sina sociala skills. Men om någon hund kommer in som verkar skarp så går vi därifrån.
![Rafflan](https://www.ifokus.se/u2/3880b3430224c9d9d4572632fdba36b6/avatar/bild1.jpg)
Det är svårt att veta hur hundar kommer reagera på nya hundar.
Den hunden kanske aldrig hade gjort sådär innan, den kanske bara hade rest ragg innan, men något med din hund signaler fick denna hunden att reagera på ett nytt sätt.
Sedan är rastgården till för alla, har man dock en hund som inte funkar med alla andra hundar får man vänta på sin tur, borde ju som sagt inte ta mer än 10-15 min för hunden att springa av sig.
Ang dina idéer om kamphundar så har båda mina veterinärer berättat att de aldrig blivit bitna av pitbulls men av många andra hundar, allra oftast mindre hundar och pudlar men även en hel del retrivers etc. Kan vara värt att tänka på så ingenting händer pga någon falsk trygghet.
![Rafflan](https://www.ifokus.se/u2/3880b3430224c9d9d4572632fdba36b6/avatar/bild1.jpg)
#9 skillnaden är att blir din hund attackerad av en chihuahua blir inte skadorna så stora, en "kamphund" tex amstaff och pitbull kan genom att ta käken runt ett ben och bara trycka då bryter dem benet på den andra hunden, så sårskadorna behöver inte bli så stora, men dem inre skadorna kan bli väldigt allvarliga. "Kamphundar" har extremt starka käkar, dem biter dock väldigt sällan människor, men det händer att dem har problem med andra hundar, och om dem kommer åt att attackera så kan skadorna bli väldigt alvarliga jämfört med om det hade vart en schäfer eller jämthund som attackerade.
Jag har en chihuahua, och jag släpper inte henne med större okända hundar oavsett ras, ett bett från en labrador kan liksom döda henne om man har otur, så jag tar inte risken. Jag släpper bara henne med kompisars hundar som jag känner och vet är snälla.
#9
Är det inte så att kamphundsraser är väldigt förarveka för människor, men mycket mer skeptiska mot andra hundar?
#12 supersvårt är lite att ta i, men svårare än många andra raser. De kan också ha lite sämre kroppsspråk vilket andra hundar inte är bekväma med. #9 Hundbett på människor och hundbett på hund är två helt skilda fenomen, det ska man inte blanda ihop. Jag kan själv tycka att rastgårdshäng inte är det bästa man kan göra för sin hund, oavsett ras, och speciellt för en kamphund. Socialisering bör ske i kontrollerade former, med stabila hundar som man känner och som hunden får träffa mer regelbundet. De har som sagt inget behov av att gång på gång skaffa nya bekantskap, precis som vi, mår de allra bäst av att ha några få men välkända vänner.
#10 #13 Precis, de har inget behov av tillfälliga bekanta men mår väldigt bra av goda vänner vilket är varför jag har två hundar😃 (ja, inte bara därför men jag anser att flockdjur ska ha minst en artfrände). De har alltid varandra att busa och mysa med och har inget behov av att träffa andra hundar.
Dessutom så är de små (2 och 4 kg, nakna, blandisar med Chihuahua i) och skulle jag komma på tanken att låta de leka med andra hundar, så skulle jag också vara mycket restriktiv med vilka hundar (raser, storlekar, individer) som jag skulle låta de träffa.
Sen har hundar beroende på ras väldigt olika leksätt och de kan därför med lite otur råka skada en annan hund (som inte leker på samma sätt/är av liknande storlek) bara genom att busa; behöver absolut inte röra sig om att de är aggressiva utan kan vara något helt harmlöst, men som slutar illa. En stor hund som leker "burdust" kan ju oavsiktligen skada en liten hund genom att liksom "bara vara sig själv".
Mina söta små, Sookie (mörk, tik, snart 8 år) och Ianto (ljus, hane, blir 4 år i sommar))
#9 Kamphundar biter sällan människor, dom är väldigt förarveka. Andra hundar är däremot en annan sak.